PLAVA PLANETA 2
Na samom kraju jugoistočne Azije nalazi se koralni trougao.
Skupina najbogatijih koralnih grebena na svetu.
Podvodni gradovi prepuni su života.
Kao i u svakom prenaseljenom gradu, postoji sukob oko prostora,
hrane,
i partnera.
Greben je i mesto koje pruža mnoge mogućnosti.
Sipa.
Specijalizovana je za lov na krabe,
ali velika kraba je opasan plen.
Ima moćna klešta.
Ali sipa ima neverovatan talenat.
Na svojoj koži ima milione pigmentnih ćelija
pomoću kojih menja boje i šare.
Izgleda da tako hipnotiše krabe.
Sipe su pametne, ali ajkule su veće.
I hrane se sipama.
Vreme je da nestane.
Nazad u lov.
Ima novu metu, ali koristi istu tehniku hipnotisanja.
Oni koji uspeju da se održe u ovim užurbanim podvodnim gradovima,
uživaju u velikim nagradama.
Koralni grebeni
P_r_i_j_e_v_o_d_i_-_O_n_l_i_n_e
Korali grade kuće od krečnjaka
u toplim, čistim i plitkim tropskim vodama.
Njihovi grebeni zauzimaju manje od desetine procenta okeanskog dna.
Stanište su četvrtini poznatih morskih vrsta.
Kompleksni su, raznolikih struktura
i obezbeđuju dom mnogim stanarima.
Od luksuznih potkrovlje
do jazbina u sporednim ulicama.
Ovde u australijskom Velikom koralnom grebenu,
koralna pastrmka živi od lova na male ribe.
Kako doći do hrane
ako si prevelik za prolaz kroz pukotine?
Sada ima i suparnika.
Veoma inteligentnog suparnika
koji traga za istim plenom.
Hobotnica.
Može da se zavuče u veoma uske pukotine.
I pored toga, plen joj često beži.
Možda bi mogli da sarađuju?
Koralna pastrmka je pobelela.
Pokušava da privuče pažnju hobotnice.
Izvodi stoj na glavi.
Koralna pastrmka signalizira hobotnici gde se skriva plen.
Hobotnica zavlači pipke.
Riba se uplašila.
Uletela je pravo
u čeljusti koralne pastrmke.
Nekada nagrada sleduje hobotnici,
a nekada koralnoj pastrmki.
Dve potpuno različite vrste shvatile su da im timski rad
može doneti uspeh u grebenskom gradu.
Timski rad je osnova života u grebenu.
Korali se oslanjaju na partnerstvo.
I to na intimnije partnerstvo.
Korali su kolonije polipa, životinja sličnih morskim sasama.
Neki su mali kao zrna peska.
U tkivu svakog polipa žive male ćelije, slične biljnim.
Nevidljive su golom oku.
Danju cvetaju na tropskom suncu i polipima obezbeđuju 90 posto hrane.
Polipi nastavljaju da se hrane noću.
Pipcima hvataju jestive čestice koje plutaju.
Polipi izvlače kalcijum-karbonat iz morske vode
i pomoću njega grade kameno sklonište.
Koralne kolonije mogu da rastu vekovima, možda i hiljadu godina.
Mogu napraviti strukture velike kao kuća.
Najveći koralni grad je Veliki koralni greben.
Proteže se 2300 km, duž obale severoistočne Australije.
Aktivnost u koralnim grebenima, gde god da su, nikad ne prestaje.
Dnevna smena počinje u zoru.
Prati je podvodna pesma
koju izvode ribe, škampi i drugi stanovnici grebena.
Svaki stanovnik grada ima svoju ulogu.
Strvožderi poput morskih krastavaca recikliraju tuđ otpad.
Papagajke odvaljuju komade korala i krckaju ga dok ne izvuku sastojke.
Ostatak izbacuju kao pesak.
Zelene kornjače na Borneu redovno posećuju određeni deo korala.
Mala ženka je poranila i ide korak ispred ostalih.
Kornjače prelaze velike razdaljine duž grebena kako bi stigle dovde.
Ovo je njihova destinacija.
Kornjačina stena.
Generacije kornjača napravile su rupu na njenom vrhu.
Ovde žive babice
i ribe-hirurzi.
S posetilaca skidaju alge, parazite i mrtvu kožu.
I ostali klijenti su u blizini.
Pravi se red.
Veliki mužjaci guraju se napred.
Manja ženka je isterana iz reda.
Brzo se okreće...
dok se ostali prepiru.
Zatim se ponovo ušunjala.
Čistači su dobili hranljivi obrok,
a njihove mušterije su oslobođene od parazita i ostalih napasti.
Verujemo da malo maženja na stanici za čišćenje može ublažiti stres.
Zemlje Bliskog istoka su tople i suve,
a većina njihove površine skoro je beživotna.
A u Crvenom moru uspevaju koralni grebeni.
Vode duž obale pune su života poput prašuma.
Neke životinje dolaze do grebena da bi se odmorile i opustile.
Porodica kljunastih delfina odmara se na grebenu
posle noćnog hranjenja duž obale.
Dok odrasli i bebe spavaju,
mladi istražuju okolinu.
Izgleda da smišljaju igrice.
Ovu možemo nazvati uhvatite koral.
Pravila nisu sasvim jasna.
Uzimaju različite delove polomljenog korala
i zatim ih bacaju.
Neki delovi brzo padaju.
Ostali tonu polako.
Neki tonu na način koji se svima dopada.
Samo najuspešniji stanovnici grada mogu priuštiti luksuz igranja igara.
Ove igre imaju svoju vrednost.
Pomažu mladima da razviju koordinaciju i okretnost
koje će im trebati kada počnu da love na otvorenom moru.
Svaki greben ima oštro definisane granice
gradske zidine.
Sa spoljne strane je litica.
Ovi bedemi štite grad od talasa.
Ali dvaput dnevno prekrije ih nadolazeća plima.
Na Bahamima nalet vode stvara čudan fenomen.
Moreplovci su nekad pričali priče o velikom morskom čudovištu
koje vreba iz grebene i odvlači mornare u propast.
Danas znamo da je to vrtlog.
Nastaje kada nadolazeća plima prelazi preko dubokih koralnih pećina.
Ove struje u greben donose sveže zalihe mikroskopske hrane iz okeana.
Na Maldivima, za vreme najveće plime,
jedna koralna laguna preplavljena je planktonom
i privlači na stotine okeanskih džinova.
Mante.
Imaju raspon krila od tri metra.
Svojim velikim, širom otvorenim ustima filtriraju plankton.
Mante stvaraju sopstveni vrtlog koji im sakuplja hranu.
Ovakvo ponašanje naziva se ciklon manta.
Kada nastupi oseka, prekida se snabdevanje hranom.
Mante napuštaju lagunu.
Život sa zaklonjene strane grebena miran je i spokojan.
U ovim predgrađima bića koja žele da pobegnu od gužve u grebenu,
mogu naći dovoljno prostora.
Ali nemaju gde da se sakriju.
Zbog toga je ovo mesto opasno noću.
Noćni grabljivci poput ribe lava patroliraju ivicom grebena.
Lovac je postao plen.
Veliki morski crv.
Čeljusti ovog mesoždera oštre su poput bodeža.
Njegovo poreklo datira od pre 400 miliona godina.
Dugačak je metar.
Osetio je miris,
osetio je i kretanje.
Razdanilo se. I sa svetlošću, greben je postao sigurnije mesto.
Mala deverika došla je da traži hranu.
Veliki morski crv je možda još uvek gladan.
Ali na dnevnoj svetlosti više nema prednost.
Deverika može da ga vidi.
Umesto povlačenja,
udružili su se kako bi oduvali pesak koji je prekrio crva.
Crv je ostao bez faktora iznenađenja.
Razotkrili su njegovo sklonište i sada mogu bezbedno da se hrane.
Dobro je znati...
da je crv u blizini.
Peskovita polja su sigurno utočište za neke ribe.
Porodica crnih riba klovnova našla je odličan dom.
Pipci morske sase Stichodactyla gigantea mogu da usmrte.
Ali ribe klovnovi imune su na otrov.
Tu mogu da se sakriju od opasnosti.
Zauzvrat, ribe će očistiti morsku sasu od nanosa.
Kao i kod svih riba klovnova, porodicom vlada velika ženka.
Njeno belo lice označava je kao glavnu.
Mali mužjak mora da dokaže svoju vrednost.
Neumorno odstranjuje nanose i vodi računa o domaćinstvu.
Njegov najveći izazov je da pronađe sigurno mesto
gde ženka može položiti jaja.
Ali ovde ne postoji ništa čvrsto na šta bi mogla položiti jaja.
Obližnja školjka bi mogla poslužiti.
Kada bi samo mogao da je odnese pod okrilje morske sase.
Preteška je.
Osim toga, ima i svoju volju.
Rak samotnjak.
Na ovom mestu morske struje prolaze dvaput dnevno
i donose nove mogućnosti.
Stara plastična boca.
Možda bi mogla da posluži.
Prelaka je.
Kokosova ljuska.
Dobro izgleda.
Dug je put do kuće.
Ne može sam da je pomeri.
Ovaj par radi zajedno.
Još samo malo da se pomere pipci kako bi se napravilo mesta.
Ljuska je ušuškana.
Ženka je položila jaja.
Konačno, bezbedno mrestilište.
Dokazao je da je dostojan uloge oca.
Oplodio je jaja-
Sada će se brinuti o jajima.
Pobrinuće se da budu čista i zdrava dok se ne izlegu.
To će biti za 10 dana.
Bića s grebena trude se
da svojim mladuncima pruže dobru polaznu poziciju.
To je slučaj u najudaljenijim grebenima na svetu.
Francuska Polinezija. Srce Južnog Pacifika.
Zaštićeni su zahvaljujući izolaciji. Neki grebeni su praktično netaknuti.
Kirnja Dermatolepis inermis stigla je u grad.
Vreme je za parenje.
Da bi pronašao partnerku, mora otići do najopasnijeg dela grebena.
Do litice.
Ovde patroliraju sive grebenske ajkule.
Ima ih na stotine.
Izgleda da se odmaraju.
Zasad.
Na morskom dnu nalazi se na hiljade kirnji.
Ženke treba uskoro da polože jaja.
Da bi se pario sa ženkom, mora zaobići ostale mužjake koji čekaju.
Svi imaju istu stvar na umu.
Guraju se kako bi se približili ženki.
Ovaj mužjak ima pol-poziciju,
ali ženka ne želi da položi jaja da ih on oplodi
dok uslovi ne budu odgovarajući.
Ajkule se približavaju.
Osećaju da se bliži važan trenutak.
Vodostaj se menja.
Ovo bi mogao biti pravi trenutak za mrešćenje.
Iznenada, ženke su krenule ka površini,
pri čemu su ispustile oblak jaja.
Mužjaci su krenuli za njima, u isti mah ispuštajući seme.
To je događaj za koji su kirnje spremne da daju život.
Sad ili nikad.
Oplođena jaja će otploviti daleko od gladnih stanovnika grebena.
Većina od milijardu jaja koja su preplavila more biće pojedene.
A ključna manjina naći će nov greben
koji će učiniti svojim domom.
Danas se koralni grebeni suočavaju s novom pretnjom.
Mora se zagrevaju.
Porast temperature za jedan ili dva stepena za samo nekoliko nedelja
može biti dovoljan da polipi izbace svoje biljne ćelije.
Kada se to dogodi, korali gube boju i glavni izvor hrane.
Ako se visoke temperature održe,
izbeljen na ovaj način, koral će umreti.
Poslednjih godina, polovina svetskih koralnih grebena
pogođena je izbeljivanjem.
Od 2016., to je slučaj s dve trećine korala
u Velikom koralnom grebenu u Australiji.
Nekada prepuni podvodni gradovi
sada su sumorne ruševine.
Mnogi njihovi stanovnici ostali su bez staništa.
Neki naučnici predviđaju da će do kraja veka
koralni grebeni kakve danas poznajemo biti stvar prošlosti.
Da li ovo okeansko blago ima budućnost?
To prvenstveno zavisi od toga koliko brzo će se zagrejati
i koliko će mora postati topla.
Ali postoji tračak nade
u načinu na koji se koral razmnožava.
Tokom jedne posebne noći u godini, pun mesec izaziva neverovatan događaj.
Reprodukcija korala.
Čitavi grebeni razmnožavaju se neverovatnom usklađenošću.
Oplođena jaja plutaju.
Odnose ih okeanske struje.
Ne razmnožavaju se samo korali,
već i drugi stanovnici grebena.
Okean nosi mnogo mladih
spremnih da se nastane na nekoj čistini
i ponovo ožive kompleksnu zajednicu kao što je koralni greben.
Ne znamo kakva je budućnost naših mora,
ali koralni grebeni mogu da se regenerišu.
Dokle god opstaju grebeni,
opstaje i nada.
U PLAVETNILU OKEANA
Francuska Polinezija.
Udaljena je 6000 km od najbliže kopnene mase.
Zaštićena je od ribolova.
Ovde živi možda poslednje jato kirnji Dermatolepis inerrnis.
Konačno smo stigli. Trebalo nam je nekoliko dana.
Ne smemo reći gde se nalazimo. Rečeno nam je da ne otkrivamo tačnu lokaciju
jer je ovo zaštićeno područje.
Ekipu čeka veliki izazov tokom snimanja.
Kirnje se mreste jednom godišnje i to traje manje od sata.
Savetnik tima je biolog Ivon Sadovi
koja već 30 godina proučava okupljanje riba radi mrešćenja.
Ovde je situacija približno ista kao i pre hiljadu godina.
Mislim da je ovo jedino mesto na planeti
gde se kirnje okupljaju u ovako velikom broju.
Nadam se da su tu. Ako nisu, uzalud smo prešli ovoliki put.
Došli smo u pravo vreme, zar ne?
Jesi li siguran? -Da. Kirnje su sigurno ovde.
Dolaze kada je pun mesec.
Nisu razočarani.
Denis već 15 godina snima njihova okupljanja.
Poznato mu je njihovo ponašanje.
Ima ih na hiljade.
Teško je proceniti koliko ih je.
Još uvek pristižu. Dolaze iz lagune i skupljaju se u kanalu.
Ali ne okupljaju se samo kirnje.
Ovde je najveća koncentracija sivih grebenskih ajkula na planeti.
Ovako bi trebalo da izgleda netaknut greben.
Ima mnogo grabljivaca.
Kirnje su tu. Sada treba predvideti kada će početi da se mreste.
Ivon pregleda snimke da bi procenila da su blizu.
Ovde se vidi mužjak koji se udvara ženki.
Detalji se vide kada se uspori snimak.
Da li bi rekla da će se dogoditi sutra?
Rekla bih sutra ili prekosutra. Vrlo su blizu.
Tim ima samo šest ronilaca i ne mogu uvek biti pod vodom.
Na osnovu iskustva, odlučili su da rone
s obzirom na uticaj Meseca na plimu i oseku.
To bi moglo uticati na mrešćenje.
Ove godine najjača amplituda je noću.
Pripremamo se za noćno ronjenje.
Danas smo videli ajkule. Ne znamo kako reaguju noću.
Imaš li tremu? Moramo biti oprezni zbog struka.
Zbog ajkula nosimo teško odelo i opremu.
Grebenske ajkule love noću
i zato ronioci nose sigurnosno odelo i kacigu.
Jedan, dva, tri, idemo!
Provera komunikacionih uređaja.
Čujemo te. Kirnje su tu. spustili smo se.
Primljeno.
Nema znakova mresta.
Ponašanje ajkula se promenilo u mraku.
Love.
U lovu koriste elektrorecepciju.
Detektuju čak i najslabiji električni stimulans.
To uključuje kamere.
Struja postaje jača. Najgori trenutak da izgube komunikaciju s površinom.
Usred nedođije smo. Ne znamo šta se događa dole.
Čujemo samo šuštanje.
Izgubili smo kontakt s površinom.
Ribe se ne mreste i zato prekidaju ronjenje.
Ima mnogo ajkula.
Danas sam teško plivao. Ne znam zašto.
Možda je struja bila jaka.
Pomučio sam se.
A kirnje noću nisu aktivne.
Ne pomeraju se, skrivaju se na koralima.
Ekipa je odlučila da sačuva energiju za narednu promenu plime.
Zora je. Nadaju se da će snimiti mrešćenje koje su čekali.
Loše vesti.
Posle 20 minuta, ronioci su se vratili s poražavajućim vestima.
Sve su nestale. -Sve kirnje su nestale?
Propustili smo ih. Možda su se mrestile noćas.
Bože! Ne znam.
Ekipa je zakasnila.
Mislim da smo ih propustili za par sati.
Možda su dostigle kritičnu masu ili gustinu
pa su poranile s mrestom.
Naredne godine, Ivon se vratila u Francusku Polineziju.
Nada se da će naučiti više o kirnjama.
Ovog puta Lorel Balesta i njegova ekipa suočavaju se s izazovom.
Imaju više ronilaca i nov pristup.
Lorel će konstantno biti u vodi.
(Ima smisla biti 24 sata pod vodom.)
(Tako ćemo upoznati ponašanje životinja.)
Nakon nekoliko stotina sati neprekidnog posmatranja,
zabeležili su prelomni trenutak ovog neverovatnog događaja.
Masovno mrešćenje kirnji.
Privilegovani smo što smo prisustvovali ovom događaju.
To je važno za biologiju životinja.
(Obožavam fotografiju jer pomoću nje možemo uhvatiti trenutak.)
(Nikada nisam toliko bio okružen energijom kao tokom ovog potopa,
koji je zahtevao i mnogo moje energije.)
Zahvaljujući radu oba tima i Ivoninim višegodišnjim istraživanjima,
konačno možemo podeliti neverovatnu priču o ovim kirnjama.
Sledećeg puta idemo u prostranstvo otvorenog okeana.
Da bi preživele u plavoj divljini, neke životinje su brze,
druge imaju smrtonosne strategije,
a neke se oslanjaju na blizinu svoje porodice.
K r a j
Obradio: Lemonzoo www.prijevodi-online.org